CĂLUGĂRIȚELE ÎNCEPĂTOARE
versiunea românească: theo_buzau@yahoo.com
[lat] - Regina Îngerilor... - Roagă-te pentru noi !
- Regina patriarhilor... - Roagă-te pentru noi !
- Regina profeților... - Roagă-te pentru noi !
- Regina apostolilor... - Roagă-te pentru noi !
- Regina martirilor... - Roagă-te pentru noi !
- Regina mărturisitorilor... - Roagă-te pentru noi !
- Regina fecioarelor... - Roagă-te pentru noi !
- Regina tuturor sfinților... - Roagă-te pentru noi !
- Cine vrea friptură de pui ? - Eu.
- Și eu. - Și eu.
Mulțumesc.
- Mersi. - E plăcerea mea.
- Cine mai vrea pui ? - Eu.
- Eu, vă rog. - Și eu, soră.
- Mulțumesc. - E bun, nu-i așa ?
- Am deja. - Mai vrei ?
Sora Agnes... Unde e sora Agnes ?
Soră Agnes !
Îmi pare rău, doamnă.
Soră Agnes !
Bună ziua, dle câine.
Ce drăgălaș ești ! Ce vrei ?
Ți-e foame ? Bietul de tine...
Du-te.
Nu, n-ar trebui să vii după mine.
Oo, nu-i frumos.
Du-te, du-te acolo.
Pleacă de-aici.
Pleacă !
Pleacă...
Pleacă de-aici.
Pleacă ! Repede !
Ce i-am făcut, Doamne ? Ce trebuie să fac ?
- Plinul... cu super, te rog. - Trebuie amestec. Veniți aici.
1,40 F.
Scuză-mă o clipă.
Scuzați-mă.
Mi-ați putea împrumuta 1 franc și 40 ?
Mulțumesc.
Pentru d-ta.
Unu, doi, trei,
patru, cinci, șase,
șapte și opt.
Bunul Dumnezeu o să vă răsplătească.
- Unde te duci, așa... ? - La Paris.
Dacă punem motorizata în portbagaj,
o să te duc la Paris, în două ore.
Drept ce mă luați ?
Cine v-a permis să-mi vorbiți ?
Ce naiba, te-a furat somnul, sau ce ?
Uite-ți poșeta.
Nu, nu, las-o.
Uite-o..., se cărăbănește...
Unde te duci ?
Domnișoară, hei, am de făcut un proces-verbal de constatare.
Martineau, o constatare de accident.
Stai un pic, vin acum.
Da.
Dle agent, îmi pierd ziua de lucru.
Eei, ai o pipă ?
O țigară ?
Nu. Nu fumez.
Doamnă.
Cu mine vorbești ?
Ai și foc ?
- Păstrați pachetul. - Păi, fumezi ori nu fumezi ?
- Nu fumez. - Bun, bine.
- Mona Lisa... - Poftim ?!
Mona Lisa e numele meu. Adică, numele de "scenă".
Din pricina zâmbetului. Se pare că arăt ca un tablou.
Ușurel, ușurel.
E pentru toate.
Vii să semnezi, domnișoară ?
Stai.
Eei, ai necazuri ? Vrei să te duc undeva ?
Vino în mașină.
Urcă-te.
Parcul Montsouris, e bine ? Haide, urcă.
Haide.
Mulțumesc.
Bine că ai fost acolo.
Fiindcă eu fără țigări...
Ce ticăloși.
I-am rugat să-mi cumpere țigări
și mi-au răspuns: "Nu suntem cameristele dvs."
Prefer să fie cineva menajeră decât caraliu, zic eu.
Și mi-a ars o labă.
Le place să împiedice lumea să lucreze.
Eu nu fac rău nimănui.
Dimpotrivă.
De fiecare dată e la fel.
De câte ori ies la "pescuit", mă trezesc la pârnaie.
Și uite că astăzi, nici măcar n-am fost reținută.
O să mă duc la consilierul meu juridic.
Meseria se duce pe copcă.
Intră. Vino și tu...
- Unde-i... ? - Este acolo.
Intră.
Mă scuzi, am întârziat.
Dacă ți-e foame...
Repejor.
Așteaptă-mă pe palier. Nu va dura mult.
Bună ziua, domnule.
Hai, mai iute.
- Și tu, repejor. - Și Stupi ? [Prostuțul]
Ce felinar frumos ai !
Ce nerușinată...
- Scuzați-mă. - Ce depravare... la vârsta lor...
Intră, acum...
- Ți-o prezint pe sora mea. - Încântat.
Și eu sunt încântată.
- Păi, culcă-te la loc. - Sigur, poți sta în pat...
Nu-i chiar așa de cald.
Nu mai există anotimpuri.
Luna mai este la fel ca aprilie.
Nu-i așa ?
Da. Și în luna septembrie, ca în august.
Am dat drumul la încălzire, îți dai seama ?
Da.
- Curând iarna va fi vară. - Și invers.
Mai mare rușinea. Hai, scumpici.
Respectele mele, domnișoară.
Nu-ți face griji. Fă nani.
- Revin în zece minute. - Dar...
Asta e oră de vârf. Trebuie să profităm.
Încă trei sau patru, și gata.
- Oricum, nu suntem cățele. - Dar...
Ești o comoară.
Stai jos.
La dracu'.
N-au inventat biscuiții incasabili, mă apucă furia...
Pune unul peste altul și-l ungi cu unt după aia.
- Cine te-a învățat șmecheria asta ? - Maica Superioară. [stareța]
Cum adică, "superioară" ?
Păi, Maică...
- Mama ta ? - Da.
Este o femeie...
... superioară.
- E foarte inteligentă. - Știe totul.
- Are "vână", ce mai ! - Asta e. Da !
- Ai venit din Marea Britanie, nu-i așa ? - Da.
De unde știi ?
Ești foarte palidă ca să fii de la țară.
Da, știi..., eu...
... ies arareori.
Trăiesc între ziduri.
- Clauzură ? - Da, închisă.
Închisă unde ?
Ei bine...
E dificil de explicat.
Este un fel de fermă model.
- Ca în Rusia ? - Da. Un colhoz.
- Ești comunistă ? - Oh, nu !
Adică..., un pic.
- Și tu ? - Eu sunt târfă.
Dacă asta sunt, asta spun.
Aș putea spune că sunt... călugăriță, pot spune și așa.
Și eu sunt tot cam așa.
Cum zici că se numește chestia aia ?
- Colhozul tău... - Sfânta Oportune.
De pe partea Sfântului Paul.
- Spune-mi ceva... - Da.
Mă mai iei mult în bășcălie ?
Nu mai sunt posturi vacante.
Repede ! Sunt ultra-grăbit.
O clipă, sunt în cadă.
Atunci, ce... ce facem ?
Doar n-o să mergem la hotel...
- Nu mai e brânză ? - Am mâncat-o.
A mâncat-o...
Ești aici...
Dacă te plictisești, fă exerciții.
Spală vasele.
Și să știi că haleala costă 10 franci pe zi.
Îmi spui cât îți datorez...
Acum te-o fi apucat graba...
Dacă aș mai putea sta câteva zile...
Sigur o să obțin ceva.
- Asta ai spus și săptămâna trecută. - De data asta am șanse să reușesc.
- Ce-ți lipsește ? - Calificarea.
Atât te-au învățat maicile... să tartinezi biscuiții ?
Și îngrijirea medicală.
- Atunci, fă pe infirmiera. - Da.
Dar este complicat. În ziua când să iau diploma...
Ce făceai, te rugai ? Trebuia să lucrezi.
Făceam aprovizionarea, cu cătuța cu cai.
Fă taximetrie.
- Se poate, ca femeie ? - Păi, cum nu...
- Cu atât de multe străzi... - Nu sunt chiar atâtea câte crezi.
O să-ți cumpăr un ghid colorat, unde sunt marcate străzile cu sens unic.
Doar că...
Cu bacșișurile adunate, ieșim din rahat.
- Doar că... - Că,... ce ?
Nu am permis de conducere.
Ce faci acolo ? Pleacă imediat !
Nu-i nimic. Nu pleca.
Vino.
Pleacă de-aici.
Stai liniștit.
Nu înțeleg. Ce-i cu tine ?
Îmi pare foarte rău.
Niciodată n-a lătrat pe nimeni.
E foarte liniștit.
- O fi vina mea. - Câinii se mai înșeală uneori.
Ce faci ?
- Nu e așa în mod normal. - Nici eu.
- Nu-ți fie frică. - Frică ?
Sunt alergic la câini. Nu-mi plac.
Relaxează-te, bibiloi, stai jos.
Relaxează-te, o să fie bine. Poftim !
Nu lătra !
- Ce i-ai dat să mănânce ? Carne de cal ? - Nu, ficat.
Ce mai e ?
Te ascult.
- Cămașa ta mă înțeapă. - Scuză-mă.
Taci.
- La dracu'... - Dragule, gândește-te la altceva.
- Grăbește-te. - Să mă gândesc la altceva, dar...
... asta nu mai e treabă.
Ei bine, vrei să pleci.
Ieși.
Taie-o.
Hai.
Haide.
- Banii mei... - Ooo, rochia mea !
Poți ieși din WC !
Ce pedeapsă-mi trimite Dumnezeul tău ăl bun.
Îmi stingi felinarul, îmi rupi țoalele, mă lași fără "mălai" și-mi alungi clienții.
- Îmi pare rău. - Acum te rușinezi ? Îmbracă-te.
Ești o pacoste.
Mulțumesc pentru tot.
Stupi...
Hei, hei, și banii mei ?
Nu pleci fără să-mi dai ce-mi datorezi.
Ești gata ?
Mai lasă-mă o clipă.
Nu uita...
Bărbații își doresc o curvă. Dacă nu, au deja soțiile lor.
Merge așa ?
- M-am gândit eu că nu e bine. - Ba da, va funcționa.
Un accesoriu. Să-ți arăt...
Unu, doi, trei, patru, cinci, șase.
Unul, doi, trei, patru, cinci.
Mai repede. Unul, doi, trei, patru, cinci.
Nu atât de mult. Doar un pic.
- Dar tu spuneai... - Da, dar nu exagera.
Uită-te la mine.
Sunt discretă, trec neobservată. Asta e tehnica.
Patru, cinci, șase, șapte, opt.
Unul, doi, trei, patru, cinci, șase, șapte, opt.
Uite, pe client trebuie să-l lăsăm să vină.
Fără provocări, nici fraze inutile.
Zâmbetul...
și "bună seara".
- Bună seara. - Nu așa.
Bună seara...
- Bună seara. - Asta e.
Unul, doi, trei, patru.
Apoi îl iei la braț... delicat...
- Și uite-așa. - Uite-așa..., ce ?
Uite-așa, l-ai agățat.
- Și după aia ? - După aia..., ce ?
Păi, după aia...
Asta se învață de la sine. Hai, reluăm.
Unul, doi, trei, patru, cinci, șase, șapte, opt.
Unul, doi, trei, patru, cinci, șase, șapte opt.
Unul, doi, trei, patru, cinci, șase, șapte...
Tu ești curvă, și eu sunt clientul.
Poșeta, mai jos.
- Bună seara. - Ascultă..., omul a trecut deja.
Trebuie să acționezi până nu-i prea târziu.
Privirea...
Zâmbetul...
Bună seara... Și brațul.
- Și dacă nu vrea ? - Toată lumea vrea.
Haide. Privirea...
Zâmbetul...
- Zâmbetul ! - N-am să reușesc.
Ba da, o să poți.
Parisul nu a fost construit într-o zi. Trebuie să lucrezi.
Crezi că eu n-am dat greș ?
A trebuit să muncesc mult ca să ajung aici.
- Dar nu e același lucru. - Ba da, e la fel.
Lisa...
Vroiam să-ți zic... Cât de amabilă ești...
Fără tine, n-aș realiza nimic.
- Îți amintești tot ce ți-am zis ? - Da.
- Ești o elevă silitoare ? - Da.
Aa, cu biștarii..., o chestie importantă.
Micile cadouri să nu te aiurească.
- Tariful e tarif. - Tariful rămâne tarif.
Și orice-ar fi, plata trebuie luată.
Chiar dacă tipul te place, niciodată n-o faci gratuit. Niciodată !
- Vei compromite profesia. - Desigur.
Ce e caracteristic unei curve, e că niciodată n-o face gratuit.
Niciodată gratuit.
Ca să nu mai vorbim de foloștinele concurente din ziua de azi...
E rușinos. Astea mă îmbolnăvesc.
Unii te pupă pe ochi.
Îți dai seama ?
Îți dai seama cât bănet se risipește pe lume ?
De groază.
Aa, și altceva...
Dacă tipul îți cere o anume specialitate, ridici prețul sau refuzi.
Prețul mărit sau refuz.
Lisa ?
Prima dată... trebuie să-i spun ?
- Ce să-i spui ? - Că este prima dată.
Nu merită osteneala.
- Apoi, cine te-ar crede ? - Omul ăla.
- Noapte bună. - Noapte bună.
O specialitate... Ce-o fi aia ?
Vii ?
Două Coca.
Chelner !
Nu te uita așa de ostentativ.
- Aruncă poșeta. - O să se strice...
Nu, nu fi proastă. O să-ți aducă bani pentru alte 5.
Sus, și arată-ți coapsele.
- Dar... - Hai, hai odată...
- Unde te duci ? - Ai spus să ies.
Lasă-l să-și termine paharul.
Nu e un pic ciudat ? Nu se poate decide.
- Crezusem că bărbații sunt mai... - Numai în vise.
Treci pe acolo, hai.
Nemernicul...
200, în avans.
Asta e taxa peste tot. Așa merge treaba.
Dar am putea...
Dacă nu-ți convie, ia-o pe ea. Uite ce cur are... Poate merge cu 100.
- Da, dar eu prefer... - Pe mine ?
Ești nebun. Uite ce caroserie are.
E mult mai bine decât mine, puștoaica.
Uită-te la structura ei. Și ce gură, ce picioare are...
- De ce la tine e tarif dublu ? - E normal. Ea debutează.
Ei bine ?
- Ai spus 200 ? - Da, pentru că îmi placi.
Îmi dați un foc, vă rog ?
Bună seara.
Facem o plimbare ?
Mergem la plimbare ?
100 franci, domnule.
- Fără specialități, desigur. - Nu se poate !...
Ce câine frumos...
- E afectuos ? - 100 de franci.
Da, cred că da.
Nu-i așa, Stupi ? Salută-l pe domnul.
- Îmi dai voie ? - Da.
Are părul fin.
- Îi dai ficat de pește ? - A, nu.
Ar trebui. N-o să mai fie nevoie de țesălat.
Ei bine, cuțulache...
- Cum te cheamă ? - Stupi.
Stupi...
Îți invidiez norocul, Stupi,
că ai o stăpână așa de frumoasă
și atât de fermecătoare.
Spune-i "mulțumesc" domnului.
Cum o cheamă pe stăpână ? Dacă nu sunt indiscret.
Agnes.
Agnes. Ce frumos...
- Cât ? - Cum adică,... "cât" ?
- Nu e de vânzare. - Nu te face că nu pricepi. Cât ?
Cum ? Adică..., d-ta ?
Dumneata ? Drept ce mă iei ?
Crezi că n-am văzut manevrele tale ? Cât ?
Lasă- mă, du-te la psihiatru.
- Vă rog. - Vrei să chem Poliția ?
- Știi cine sunt ? - Vă rog !
- Stupi ! - Borfeta...
Stupi !
Vezi ? Nu-s bună la nimic.
Nici la...
... la nimic.
Scuzați-mă.
Sunteți curvă ?
Da.
Da, domnule. Ați ghicit.
Așteaptă-mă. Și să fii cuminte.
[eng] Ar trebuie să te compar cu o zi de vară ?
Tu ești mai minunată și mai temperată.
Vânturile aspre scutură mugurii în luna mai
și florilor de vară zilele par totuși scurte.
Uneori, soarele străluce cu prea multă splendoare
alteori cerul străbate cu fața lui de aur.
Uneori frumusețea-i scade, din fericire...
sau din pricini naturale ori neprevăzute cauze.
Dar vara ta eternă nu dispare,
și nici instinctul nu piere dându-ți din a lor frumusețe,
nici Moartea nu se poate lăuda pentru că au dat umbră.
Ci cresc cu timpul în versurile mele veșnice,
pe când respiră încă și au în ochi lumină...
Așa trăi-vor poemele mele și viață vă vor da.
Ce faci ?
- Ce faci, domnule ? - Relaxează-te.
Nu !
Repejor.
Ah, Stupi, ești singur ?
Ce-ai pățit ? Arăți ciudat...
Fă-mi loc...
Îmi pare rău, puiule.
Nu !
Te-am prins !
Iartă-mă. Nu am putut...
- Îmi pare foarte rău. - Hai...
- Ai luat-o drept curvă ? - Da. Curva.
- E sora mea. - Și ce dacă ?
- E sora mea. - Nu-mi pasă.
Poșeta...
Culcă-te cu alta.
Vânturile aspre scutură mugurii în luna mai
și florilor de vară zilele par totuși scurte.
Uneori...
Ia-ți "mălaiul" și valea !
Nimeni nu este perfect.
Dumnezeule milostiv,
Dumnezeule ocrotitor,
Salvează Franța în numele Presfintei Inimi.
Salvează Franța în numele...
Stupi, ieși, cu labele tale !
Uite...
DIPLOMĂ DE STAT INFIRMIERĂ
- E de-adevăratelea... - Bucură-te ! Știi cât m-a costat ?
Scuze.
Nu sunt obișnuită să conduc în Paris.
Se vede.
Nu uita aceste principii:
Medicii au grijă de bolnavi. Noi avem grijă de ambulanțe.
Hai, dă-i bice.
Pune sirenă, și, hop !
Veți vedea, în două, trei zile o să fie...
Nu-i rău.
Asta...
Asta promite...
Ce zi proastă fu astăzi...
Ia să vedem...
Vreau să urc.
Mă iei și pe mine...
Ce zici ?
Uite...
Măi, măi...
E mișto...
Miroase a nou. Este fantastic.
Miroase ca bradul de Crăciun.
Un palat, ce mai !
Cum mai strălucește... Să ai grijă de ea, dragă.
Acum, ascultați...
Super !
Parcă ar fi muzică de Mozart.
Perna asta e de vis.
Ldeal.
Ce ușurare pentru truditoare.
Lasă-mă să încerc.
Apeși pe buton și se ridică geamul.
- Nu văd nimic. - Nu atingeți.
Hei, ce program ai ?
- De la 8 la 20h. De ce ? - Ne rămâne noaptea...
- Dar... - O să facem afacerea.
Am nevoie de o uniformă.
Cu fermoar până aici.
Redu viteza și fă la dreapta.
Lisa.
Atenție, uite unul.
Unde ?
Oprește.
Bună ! Nu cumva ai o bubă ?
Eu ? Sunt în mare formă.
Așa spun toți. Și într-o bună zi...
Dacă aș fi în locul tău, m-aș urca.
Ce te costă un examen sumar ?
Uiți de darul cuvenit...
Ce zici de un supliment pentru benzină ?
- Asta nu se face. - Eh, întrebam și eu așa...
Ce-aveam de pierdut ?
Pune sirena.
Ai venit cam "devreme". Credeam că nu vii.
Am făcut două ore suplimentare.
4 și cu 12 fac 16... 8, 24 și 6, 38 și țin 3.
3 și cu 9 fac 12 și cu 5, 17.
Îți dai seama ?
Dacă opresc banii pentru casă și benzină, pe luna viitoare,
n-o scoatem la capăt.
- Hai, mergem ? - Nu mai pot.
Spitalul ziua, excursiile peste noapte...
- Nu mai fac față. - Odihnește-te. Aduc niște cafea.
Oricum...
- ... ar fi o prostie s-o lași baltă. - N-ar trebui s-o spun, dar, e adevărat.
Aș fi...
... proastă.
- E cea mai mișto. - Și cea mai spațioasă.
N-am vândut multe, dealtminteri e și cea mai scumpă.
Nu contează.
- Cât costă ? - 22.875.
În afară de nemuritoarea TVA și accesoriile.
Franci noi ?
Accesoriile...
Ce sunt alea "accesorii" ?
Un vis.
Uite-așa...
- Ce zici ? - Eu zic că merită efortul.
Doar nu e pentru animale.
- Ia spune-mi... - Da ?
- E și vigneta inclusă ? - Nu, nu-i nevoie de vignetă.
Vezi... Ăsta-i un plus.
Păi, ca și confort, nu este nimic mai bun.
- Îi punem perdele din creton. - Da.
Cumpărăm un radio cu casetofon. Agățăm pe pereți gravuri.
Și o cuvertură din piele de leopard.
Și panglici roz și flori peste tot.
- Și postere cu femei goale. - Asta-i.
Stinge radio-ul. Se descarcă bateria.
Whisky cu cât îl vindem ?
Nu putem vinde alcool.
E nevoie de-o licență specială.
- Și ce facem ? - Îl oferim.
- Îl oferim ? - Da.
Cadou contra cadou. Pricepi ?
Ai dreptate.
Comerțul e meschin.
- Mergem la treabă ? - Da, șefu'.
Sunt dezgustată.
Scade... Va trebui să fac plinul.
20 de litri pe nimic ?
Cum mai amortizăm, pe un așa val de potop ?
- Dacă ne întoarcem acasă ? - Ești nebună ?
Fără să fi muncit ? Mă deprimă.
Nu vreau să deprinzi obiceiuri proaste.
Oprește-te.
Rapid, puiule.
- Este ambulanțierul ! - Deci, asta era combinația ?
Felicitări.
- Pornește ! - Stați pe loc !
- Pornește, ce Dumnezeu. - Nu huli !
Pornește !
Repede ! Ambulanța !
Urmărește-o !
Repede !
Sirena.
La dreapta. La dreapta !
- L-am tras pe sfoară. - Și încă cum...
- Rahat ! Caraliii ! - Ne-am ars...
Zâmbește și fii prietenoasă.
Bună ziua, domnule. Mă bucur să vă văd.
- Sunteți asistentă medicală ? - Da, desigur.
Veniți. O femeie naște într-o mașină.
Asta ne mai lipsea.
- Duceți-o la spitalul din Fugere. - Da. Da.
E în drumul vostru și sunteți mai calificate decât mine.
Vino, vino. Haide.
- Dar... - Vino, vino.
- Rapid. - Asta nu este pentru bărbați.
Ce să spun ?
E timpul să ne rugăm. Zi-i ceva Dumnezeului tău.
- Întotdeauna este timpul. - Așa o fi, dar accelerează.
Și d-ta "frânează", dacă este posibil.
Vine ! Agnes, vine !
Trebuie alcool și apă fiartă !
N-am apă fiartă.
O clipă. Mă doare !
Agnes, ce mă fac ?
Agnes, vine... !
Asta este. E mai bine, nu-i așa ?
Ei bine, hai, că sunt aici.
Arată-mi-l, vreau să-l văd.
Nu te agita, ai terminat. E minunat puișorul.
Ce drăgălaș e...
Dă-mi-l și mie.
Vreau să-l țin în brațe.
- Acum da, nu-i așa ? - Dă-mi-l, să-l văd.
- Ține-i capul cu grijă. - Ce drăgălaș e !
- Drăguțul de el ! - A scos limba.
E adorabil.
Lisa !
Stupi.
Stupi, vino.
Vino...
Haide.
Poftim.
- Te dor dinții ? - Nu. Mi-e foame.
E aer curat.
- Maica Angelică spunea... - Mai lasă-mă cu maica ta.
Toată săptămâna am postit că vinerea.
Stupi arată mai bine, nu crezi ?
Așa cred...
Cred că banii mei au zburat cu ambulanța aia nenorocită, asta cred.
- Și dacă o vindem ? - Ca să ne aresteze polițaii ?
Și cu ratele rămase, ce facem ?
- Am putea... - Ce am putea ?
Dacă nu putem reveni la Paris,
am putea să ne stabilim într-un orășel...
pentru un an sau doi... până ce...
Ia uite ?! Ai început să ai idei ?
Eu...
Să găsesc un bețiv. Și tu să joci cărți, în timp ce-l lucrez.
Și dacă nu-s cuminte, să-mi dai și niște bătăiță ?
Unde te duci ?
Agnes !
Ce te-a apucat ?
E numai vina mea.
Nu.
Sunt totuși o povară pentru tine.
Nu, deloc.
- La război, ca la război ! - Nu sunt soldat.
Poftim.
Nu asta vreau.
M-am săturat de toate mizeriile asteai.
Vreau fazan.
Un fazan bine fript umplut cu castane.
Două prepelițe mai în sânge...
Scoți copanele...
dezosezi pieptul...
apoi toci... amesteci...
cu verdețuri...
pui câteva linguri de sos brun...
un pic de unt,
un pic de piper măcinat...
Și cu asta umpli fazanul,
îl coși,
și-i pui alături două felii bune de șuncă.
Bunul Dumnezeu ne-a pedepsit destul.
Urcă, Stupi.
Hopa-sus.
Ca să vezi...
Nu te-ai săturat să tot repeți aceleași chestii ?
Vorbele se mai și schimbă.
Azi e Duminică.
Crezi că va dura o oră și jumătate ?
Durata Liturghiei depinde de vârsta preotului.
- Prinde-l tu. - L-am prins.
Ține-l.
Încă unul.
Un paznic.
- E nebun. - Grăbește-te.
Vin.
Fugi ! Fugi !
Vin !
- Poftim. - De ce eu ?
- Ești mai îndemânatică. - Nu sunt.
Și nu... nu e stilul meu.
Ba da, e foarte simplu.
Dai doar o lovitură. Închide ochii.
Și când momentul greu a trecut, e gata.
Ține-l așa...
Cu tăișul în jos...
Mă duc după pui.
Nu, nu !
Ăsta nu este ca ceilalți.
- E al nostru. - Al nostru ?
- Haide. - Știu...
- Nu ți-e foame ? - Ba da.
Ei bine, atunci...
- Să dăm cu banul ? - Cu ce monedă ?
- Atunci, cu paiul scurt ? - Nu.
- Haide. - Nu.
Hai, dă-i drumu'.
Nu pot.
Haide !
Curaj !
Am o idee !
Să murim.
Ar fi o soluție.
Dispărem. Nici văzute, nici cunoscute.
Fără urmă.
Moarte.
Măi, mai...
Mai... Oprește !
Urmărește-mă.
Așa.
Măi, un pic...
Măi, mai...
Încă...
Stop !
Gata ?
Vino, să nu fim remarcate.
- Unde mergem ? - Nu-ți face griji.
Pe-acolo e mai scurt.
Traversăm dealul și gata.
- Mai e mult ? - Nu.
Ești sigură ?
- Da. - Oh, bine.
Marea este acolo, în spate, știu locul.
Am trecut dealul și gata.
Simt briză...
Da...
Eei ?
Trebuie să coborâm.
Acolo ?
Da. Oricine se poate înșela.
- Haide. - Tu comanzi.
Te las să fii șefă, și ca semn de aprobare, îți zâmbesc.
- Lisa... - Da ?
- După părerea ta, cam unde e ? - Ce ?
- Marea. - Ah, marea...
Ce zici, după mintea ta ?
- Într-acolo. - Atunci, e în partea aia.
... pentru iertarea păcatelor și viața veșnică. Amen !
Unul, doi, trei, patru.
Ai uitat de învierea trupului.
Unu, doi. - Pentru iertarea păcatelor.
Învierea trupului. Și viața veșnică. Amen !
Foarte bine. Acum, cu picioarele.
Haide. Cred în Dumnezeu...
Unu,... și picioarele...
Cred în Dumnezeu, Tatăl Atotputernicul, creatorul cerului și al pământului,
în Isus Christos, Fiul Atotputernic,
în Sfânta Maria, pururea fecioară...
- ... doi, trei, patru... - Oh, la naiba.
În Sfânta Biserică Catolică,
și toți Sfinții...
Rahat, rahat...
Lisa !
... iertarea păcatelor...
învierea trupului și viața veșnică. Amen !
Le-am potrivit bine așa ?
Sora Agnes !
Lisa !
- Nu, nu. - Haide.
Nu, nu.
Sora Agnes, Doamne !
Rugați-vă, surorilor.
[lat] - Regina Îngerilor... - Roagă-te pentru noi !
- Regina patriarhilor... - Roagă-te pentru noi !
- Regina profeților... - Roagă-te pentru noi !
- Regina apostolilor... - Roagă-te pentru noi !
Repejor...
Hai, fato !